![kisgyarmat_02](https://ma7media.storage.googleapis.com/sites/default/files/styles/freeform_large_9_2x/s3/2022-11/kisgyarmat_02.jpg?itok=Rbicqe6d)
Kisgyarmat
A község az Alsó-Garammente kistájon, a Garam völgyében, a Szikince mentén, az Ipolymenti-hátság dombvidékének nyugati lejtőin fekszik, Párkánytól 20 km-re északra, Kétfegyvernektől 22 km-re délre. A Szikince völgyében haladó, Garamkövesdet Kétfegyvernekkel összekötő mellékút halad keresztül a községen. Nyugatról és délnyugatról Bény, délről Garampáld, délkeletről Szalka, keletről Ipolykiskeszi és Szalka felsőhatárföldi katasztere, északról Zalaba, északnyugatról pedig Csata községekkel határos. Bénnyel közös határa egyben Hont és Esztergom megyék történelmi határát képezi.
A Nyitrai kerülethez és az Érsekújvári járáshoz tartozó község. 1920-ig kisközségként Hont vármegye Vámosmikolai járásához tartozott. Csehszlovákiához csatolása után 1960-ig a Párkányi járáshoz, annak megszüntetése után pedig az Érsekújvári járáshoz tartozott. 1938-1945 között visszacsatolták Magyarországhoz (Bars-Hont k.e.e vármegye, Szobi járás). Területe (13,92 km²) az elmúlt száz évben nem változott. 1976-1990 között hozzá tartozott Garampáld.
1910-ben 863, 1921-ben 891, 1939-ben pedig 873, csaknem kizárólag magyar nemzetiségű és római katolikus vallású lakosa volt. Népessége 1970-ben érte el csúcspontját (1119 fő), az ezután következő két évtizedben népességének több mint felét elveszítette, majd 1991-2011 között további 11 %-os népességvesztés figyelhető meg (507 főről 451-re). A lakosság túlnyomó többsége magyar nemzetiségű (88,2 %), bár a szlovák nemzetiségűek aránya 1991-2011 között megháromszorozódott (2,8 %-ról 9,3 %-ra). Viszonylag magas (13,2 %) a roma etnikumhoz tartozók aránya. A lakosság 89,8 %-a római katolikus vallású. 1939-ben még 22 izraelita vallású lakosa (2,5 %) is volt a községnek.
Neve az ősi magyar "Gyarmat" törzsnévből ered. A település már 1135-ben a bozóki prépostság alapítólevelében szerepel "Garmoth" alakban. 1248-ban "Jormoth" néven említi oklevél. 1297-ben "Gormoth", 1349-ben "Atagyarmata" néven említik. 1377-ben említik Szent Márton tiszteletére szentelt templomát. A Hontpázmány nemzetség birtoka, majd 1327-ben a bényi apátság tulajdona. A 18. századtól a Pálffy család birtoka. 1720-ban 42 háza volt. 1828-ban 89 házában 597 lakos élt, akik szőlőtermesztéssel, állattartással foglalkoztak. A trianoni békeszerződésig Hont vármegye Vámosmikolai járásához tartozott. 1938 és 1945 között Magyarországhoz tartozott. A falu a második világháborúban, 1945 elején súlyos károkat szenvedett, házainak 70%-a elpusztult.
A községben magyar óvoda működik. A hat Alsó-Garam menti "kurtaszoknyás" falu egyike. Szent Mártonnak szentelt római katolikus temploma eredetileg román stílusban épült a 13. században, mai alakját a 18. században nyerte el.
Továbbiak Kisgyarmat településről:
![kisgyarmat_02](https://ma7media.storage.googleapis.com/sites/default/files/styles/freeform_large_9_2x/s3/2022-11/kisgyarmat_02.jpg?itok=Rbicqe6d)