Magyar emlékek nyomában: 1848 és 1956 emléke – együtt – Genf (Svájc)
A ’48-as, illetve az ’56-os magyar forradalom emlékét a nagyvilágban sokfelé megörökítették, ám arra példát, hogy ez egyazon épület falán együtt történjék, csak egy genfi szálloda, az egykori Müller villa esetében találtunk.
![Klapka György - Genf](https://ma7media.storage.googleapis.com/sites/default/files/styles/freeform_large_9_2x/s3/2023-06/59x4856klapkagenf.jpg?itok=m26HtSqz)
A régebbi táblát 1908-ban avatták fel Klapka György (1820-1892) emlékére. Mint arról sorozatunkban korábban már beszámoltunk, az 1848-49-es forradalom és szabadságharc ifjú tábornoka mindenek előtt Komárom várának védelmével írta fel nevét a történelem lapjaira.
Az egyik legkedveltebb honvéd-indulótól („Fel, fel vitézek a csatára…”) a híres angol író nevében olvasható K-betűig (Jerome K. Jerome) számos formában örökítették meg az emlékét annak a bátor parancsnoknak, aki az 1849-es világosi fegyverletétel után még hetekig kitartott, s csak szeptember 27-én kötött egyezséget a császári hadvezetéssel, maga és katonái szabad elvonulását biztosítva.
Klapka György előbb Londonba, Párizsba, majd Lipcsébe ment, ezt követően pedig Svájcban talált átmeneti menedéket. 1851-ben érkezett Genfbe, és az azt követő esztendőkre ebben a tóparti elegáns városban állapodott meg.
Rövidesen svájci állampolgárságot kapott, sőt idővel a város tanácsának (Grand Conseil) tagjává is választották. (Az orosz-török háború kitörése után Konstantinápolyba utazott, ahol felajánlotta harci tapasztalatokban bővelkedő szolgálatát a Portának, az 1867-es Kiegyezést követően pedig hazatérhetett…)
Az egykori Müller-villa falán tehát egy plakett őrzi az emlékét, melyet közadakozásból állíttatott a Hungária diákegyesület.
Az ovális bronz portré domborművet alul vasból kovácsolt borostyán girland szegélyezi, amely mintegy összefogja Genf városa és Magyarország címerét. Kétoldalt a fehér carrarai márványba vésett szöveg magyar, illetve francia nyelven ismerteti, hogy egykor e házban lakott Klapka György, s hogy a táblát közadakozásból emelte a „genève-i” magyar diákok egyesülete. (A szignó Szirmai Antal /Szirmai Tony/ Párizsban élt éremművészé.)
Jóval később került alája az 1956-os forradalom szintén kétnyelvű emléktáblája. Ezt a Genfben élő magyarok közössége állíttatta fel 1981-ben, a népfelkelés 25. évfordulója tiszteletére. A két táblát közös alapra, egy nagy vörös gránit lapra erősítették a Hotel Balzac falán (Rue des Pâquis 28.) mintegy aláhúzva a magyarok szabadságvágyának töretlenségét…